TIDIGARE
Du bedrar mig. Men även om du gör det-
-så älskar jag dig fortfarande.
Det gör jag inte.
Hon är en flirt. Det är inte du.
Hon kom till mottagningen och jag tog prover.
Ja, du är gravid.
Han har haft en het sommar. Han kommer tillbaka.
När de fattar ett beslut om barnet får du veta det.
Men två år säger en del.
Två år?!
Kvinnan får kanske huset och barnen, men hon vinner inte.
- Du hanterar skilsmässor. - Ja, hur så?
Jag vill boka en tid.
Hej! God morgon.
- Du börjar tidigt. - Hej.
- Du är fin. - Möte.
Okej.
- Jag... - Ja.
VÄLKOMMEN TILL PARMINSTER
Nej!
Det har skett en motorcykelolycka.
Strax efter korsning 6 på A4220 från Parminster.
- Dör han? - Nej.
Föraren är man, vid medvetande, med en möjlig armfraktur.
Håll dig stilla, är du snäll. Jag lyfter visiret.
Jag är läkare och kom förbi.
Han andas och är alert. Ja. Ja. Tack.
Du klarar dig, men håll dig helt stilla på grund av risken för nervskador.
Och jag vill inte ha blod på mig, jag har ett viktigt möte. Går det bra?
Ursäkta? Va?
- Hej. - Vad har hänt med dig?
Trafiken.
Jag tänker hela tiden på de senaste två åren. Födelsedagar, semestrar...
När vi har haft sex och jag har sagt att jag älskar honom.
När jag har gått runt naken i sovrummet och tänkt att han gillar det han ser.
Han ljög hela tiden.
- Förlåt. En advokat vill inte höra sånt. - Ingen fara.
Jag ville se på er ekonomi. Här är betal kontot.
Har ni sparkonton, investeringar?
Han sköter ekonomin, säger att han gör det bättre.
Så du har ingen insyn alls i er ekonomi?
Nej, jag antar det...
- Hans byggprojekt... - Academy Green.
- Kommer det att löna sig? - Han säger att det går bra.
- "Han säger"? - Ursäkta. Det här är...
Förlåt, men jag är inte intresserad.
Det här är trist, inte vad mitt liv handlar om.
Jag vill bara hoppa fram till delen då jag får gå vidare.
I en skilsmässa får han hälften av allt. Lön, besparingar, pension.
- Han var otrogen, inte jag. - 50 % är ändå standard.
Men om han sköter er ekonomi kan han redan ha gömt undan pengar.
- Då kan du få ännu mindre. Vill du det? - Nej, självklart inte.
Genom att inte berätta för honom att du vet har du en ovanlig fördel.
Du kan kolla upp det här utan att han anar nåt.
- Så vad ska jag göra? - Det beror på vad du vill.
Jag vill att min son får bo i sin hemstad, jag vill behålla det liv jag har valt-
- det arbete jag älskar, min värdighet, mina pengar och mitt hus.
Bra. Ta först reda på vad han planerar. Hur mycket pengar han har.
Och spela under tiden den plikttrogna hustrun, så han inte misstänker nåt.
Gott folk, tack för att ni har kommit hit.
Highbrook har en stolt historia. Många generationer har utbildats här, även jag.
Men för tre år sen ansågs byggnaden vara olämplig.
Skolan flyttades till ett nytt hus, och nu är jag stolt över-
- att Academy Greens byggprojekt ger denna historiska plats nytt liv.
Tjugo lyxlägenheter mitt i stadskärnan.
Det gäller inte bara affärer för mig:
Jag får även bevara en byggnad som jag älskar.
Så jag hoppas att ni vill skåla med mig, ta gärna en broschyr-
-och så sätter vi i gång med bygget!
- Var det okej? - Ja.
- Det kan vara du en vacker dag, Tom. - Tom!
Kom och titta på modellen! - Ni också.
Han är inte pjåkig på att hålla tal!
Han oroar sig över kostymen. Han tycker att han ser ut som en bilförsäljare.
Jag håller med.
Neil, jag ville fråga dig:
kan vi vid nåt tillfälle ta en titt på min ekonomi?
Simon har fått sköta sånt, men jag borde vara delaktig.
- Jag tänkte att du kunde hjälpa mig. - Visst.
Över en middag, kanske?
Absolut.
Och nämn det inte för Simon. Han får inte tro att jag inte litar på honom.
Självklart.
Säg till när det passar.
Simon har rätt. Det är en historisk plats.
Jag runkade av Karl Lucas mot den där väggen 1993.
Och nu tänker de riva den!
Vi hade ju inte internet och mobiler då, så...
Det enda vi hade att sätta på var varandra.
Du, Kate har bytt läkarmottagning. Papperen kom i dag.
Det kan jag förstå.
Behöver du mig fortfarande i morgon? Jag har aldrig varit spion förut, vad kul.
- Tack. - Okej.
Mamma? Du måste titta på modellen!
- Är du imponerad? - Jag antar det...
- Du är stolt över din pappa. - Lite grann, ja.
- Tack. - För vad då?
- Allt. - Det är ett nöje.
Simon!
Förlåt, kan du ta en titt på det här?
Jag kan inte!
Hon kommer att tro att jag försöker sälja nåt, eller att jag är knäpp.
Du har just flyttat hit och vill säga hej.
Folk gör inte så längre!
Jo, om de är med barn och vill lära känna folk.
Visst, jag råkar bara nämna det...
Säg att du är trött och lägg handen på magen. Få henne bara att gilla dig.
Gå sen hit i morgon och få henne att prata om Simon, skilsmässa, eller nåt.
Det blir inte värre än att hon stänger dörren.
Och även om hon gör det betalar jag dig.
Okej.
Ros: Vilken tid i morgon?
Hej! Jag heter Carly och har just flyttat in runt hörnet, och...
- Är du med barn? Jag med! - Jaså? Grattis!
Jag ska lämna dig i fred, men det var kul att träffas. Hoppas att vi ses igen.
Okej, hej då!
- Hur visste du? - Vi flyttade hit när jag väntade barn.
Det första jag gjorde var att skaffa vänner.
Jag trodde åtminstone att de var det.
Vi kan sluta med nuvarande medicin-
- men det blir svårt att hitta en ersättning.
Er smärta är väldigt svår att behandla.
Jag skulle rekommendera att vi fortsätter så här-
- men det finns också praktisk hjälp som ni kan diskutera med personalen.
- Vi pratar om det. - Bra.
- Då så. - Tack för att ni kom hit.
Jaha, så vi ger bara upp.
Nej, mamma.
Om man har konstant smärta, som en borr i huvudet dygnet runt...
- Hur länge väntar man då? - Väntar? Vad menar du?
Mamma, det ordnar sig.
Gick det bra i dag?
- Ja, jättebra. - Jag är stolt.
- Nu måste ni åka. - Ring oss om du behöver nåt.
Jag älskar dig, mamma.
- Du förstår väl? - Ja.
Jag klarar inte av det här hur länge som helst. Jag orkar inte.
Jag kan inte ha det här samtalet.
Vi ger inte upp, jag lovar. Jag ska titta på andra alternativ.
Vi ses snart igen.
Du ser onormal ut.
- Du kan säga att jag ser fin ut. - Det är det jag menar. Det är ovanligt.
- Tack. - Lång dag. Taxin står där ute.
- Vart är det du ska? - Middag för lokala sjukvårdskommittén.
Okej. Och är det... Har du högklackade skor på en sån?
Det blir högklackat eller lågskor, och lågskor passar inte.
- Tycker du att jag ska ha joggingskor? - Nej, du ser bara väldigt...
- Vad då? - Det kvittar.
- Jag ska precis gå, hur ser jag ut? - Jag är helt slut. Har vi några chips?
- Jag är också trött. - När kommer du hem?
- Sent. - Vet Tom vad vi ska äta till middag?
Rester i frysen, chips i vänstra skåpet. Tom kan visa dig om det behövs.
Hej! Jag vet att det här är knäppt-
- men jag beställde visst den här boken två gånger, för jag fick två exemplar.
Och jag tänkte att du kanske vill ha den.
- Är Gemma här? - Hon är på middag.
- Vad irriterande. Är allt bra med dig? - Ja.
- Berättat än? - Nej.
- Vem är Kates nya läkare? - Vi kan inte prata nu. Tom är där uppe.
- Men vill du inte skicka tillbaka den? - Nej, det blir onödigt krångel.
- Jag kan betala för den. - Nej, det behövs inte.
Jag har kommit ända hit förgäves, och jag vet att du har det tufft just nu-
- men det normala och hövliga vore att bjuda in mig på en kopp te.
Vill du komma in? En kopp te?
Eller en gin och tonic.
Okej.
Ett glas vin?
Ärligt talat glömmer jag hela tiden att jag är med barn.
- Glömmer du? - Ja.
Det var inte planerat, det är därför.
Hur är det med barnets pappa? Förlåt, är du ihop med pappan?
Nej, han drack åtta öl glas varje kväll och var våldsam när jag kom hem-
-så jag fick nog. Dumpade honom.
- Bra. - Ja. Jag har det bättre utan honom.
- Du, då? - Ja, vi är ihop.
- Men bor inte ihop? Här är så välstädat. - Ja, alltså...
Lång historia.
Berätta.
Idealet är att förälska sig i en enda person och sen aldrig behöva nåt mer.
Trots att världen förändras hela tiden.
Människor förändras också.
Ens jobb, hem, allt ändras, och ändå för- väntas man stanna hos en enda person.
Det låter orimligt, men med Gemma trodde jag faktiskt att jag kunde det.
Att jag aldrig skulle behöva nån annan.
Men det jag inte förstod...
...är att det är möjligt att känna så för två olika personer på samma gång.
- Älskar du fortfarande... - ...Gemma? Ja, självklart!
Och Kate.
Båda två.
Om jag berättar för Gemma förlorar jag henne, och jag förlorar min son.
Bara helger, kvällar... och han får veta sanningen och kommer att hata mig.
Och det är enda skälet till att du inte har berättat för henne?
Hon bad dig komma hit i kväll, visst? Hon anar nåt.
Okej, ja.
Men hon tror inte att du är med nån annan.
Hon oroar sig för att du döljer nåt i samband med firman, pengarna.
- Hon tänkte att du skulle prata med mig. - Varför oroar hon sig över pengarna?
- Hon kan ha sett hur stressad du ser ut. - Jag ser inte stressad ut!
"Stressad" är en underdrift. Du har rätt, du ser inte stressad ut. Du ser sjuk ut.
Är nåt på tok med pengarna?
- Om jag säger nåt går du ju till Gemma. - Jag väljer inte nåns sida!
Jag är fast i mitten! Jag vill bara allas bästa. Berätta sanningen!
Sanningen om pengarna...
...är att allt är så här nära att gå åt helvete.
- Ekonomi? - Ja.
Som vår revisor kan du upplysa mig.
- Över en middag. - Ja.
- Inkomst, skatt och sånt? - Ja, precis.
Jaha! Tyvärr tog jag inga papper med mig. Jag glömde det.
- Jag trodde att du var välorganiserad. - Jag med!
Vi får helt enkelt njuta av maten.
Simons beskrivning av dig när ni träffades är väldigt olik nuläget.
- Hur beskriver han mig? - Han får dig att låta djurlik.
- Jaså? - Som ett vilddjur.
Ser du inte det?
Hur är det med Simon? Du träffar honom oftare än jag vissa veckor.
Hur går det för honom på jobbet?
- Simon är ambitiös, projektet är stort. - Kommer det att ge avkastning?
- Det tror jag. - Så det går bra?
Han berättar inget för mig, tror att jag kommer att oroa mig.
Som du vet har jag försörjt honom i flera år sen han inledde projektet.
- Så jag vill inte att allt går snett nu. - Du spionerar.
Precis som läkare har jag tystnadsplikt-
- även om den som frågar är extremt övertygande.
Jag småpratar bara.
Jag vill inte alls prata om Simon, så om det är därför du är här...
Jag är här för att jag tror att livet går mig förbi och jag missar nånting.
Det spelar ingen roll vad vi pratar om.
Ett test: Jag berättar varför jag är här, och om du misstycker kan du åka hem-
- och så pratar vi aldrig mer om det. Men om inte, så kan du sitta kvar där.
Berätta, då. Varför är du här, Neil?
I fem år har jag ofta tänkt på din kropp-
- och jag längtar efter att få veta vad som pågår under klänningen.
Kort och gott, Gemma...
...är jag här för att jag tror att vi verkligen skulle gilla att knulla.
Är ni redo för huvudrätten?
Ja, det tror jag att vi är.
- Har du träffat henne? - Några gånger.
Hon är arrogant. Ser ner på folk. Förlåt, nu låter jag bitchig, men...
Är det därför han ville ha nån annan?
- För att hon är arrogant? - Nej, han var inte ute efter nån annan!
Vi trivdes bara ihop. Han planerade inte att vänstra. Det var faktiskt ett problem.
Jag sa att han måste berätta direkt, annars var det slut. Och det var...
Det var för två år sen.
- Och nu väntar du barn. - Ja.
Jag tänkte göra abort. Förlåt, det vill du nog inte höra.
Ingen fara.
Jag var inte beredd, men han vet att jag vill ha barn så småningom, så...
Så han sa: "Varför inte?"
Han lovade att om jag behöll barnet skulle han berätta för henne direkt.
Men nu har det snart gått två veckor...
Han sa att vi skulle flytta ihop, han skulle flytta henne och sonen till London.
- Har han en skilsmässoadvokat? - Knappast.
Han visar inga tecken alls på att han tänker göra slut med henne.
På sistone har jag tänkt att jag kanske borde...
Borde...? Vad då, lämna honom?
Hur kändes det när du gjorde slut?
- Hemskt. - Jaha.
I två dagar. Sen kändes det bättre.
- Så du ångrade det inte? - Inte alls.
Du måste säga sanningen och ta itu med följderna.
Nej.
Jag kan klara det. Pengarna finns. Allt blir bra när vi börjar sälja lägenheterna.
Det är nära, men jag behöver tid. Ett halvår, kanske.
Vill du fortsätta så här i ett halvår till?
Jag måste.
- Men barnet, då? - Tja...
- Oj! Hej, Ros. - Hej!
- När kommer mamma hem? - Sent. Är allt bra?
- Ja då. - Är du säker?
- Ja, jag ville fråga nåt, men det kvittar. - Okej.
- Hej då. - Hej då. Jag kommer upp om en stund.
Snälla, säg inte nåt till henne. Det blir bäst för alla i slutändan, jag lovar.
Fortsätt, du har nåt du vill säga.
Jag har bokat ett rum.
På övervåningen. De har fina rum, och jag har bokat ett, så... nu vet du.
Jag visste redan. När jag gick på toa frågade jag i receptionen.
- Du gick ju på toa när du kom. - Just det.
Så du har känt till mina avsikter hela kvällen.
Jag har känt till dina avsikter i fem år.
Åh, gud! Du får mig att verka desperat.
Bara om du kände dig fast i äktenskapet med Anna och var kär i grannkvinnan.
Men jag tror inte att det är så, eller hur?
Jag är nog inte unik.
Jag är inte den första "andra kvinnan".
Det har funnits andra kvinnor, ja.
Vad gillar du? Varför gör du det, med de här kvinnorna?
- Ärligt talat? För njutningens skull. - Jaha. Så...
Jag ska vara mer specifik.
Vad gillar du att göra?
Såna frågor har en viss effekt när du frågar.
Jag vet.
- Inget udda. - Vad synd.
- Fysiskt. - Det måste liksom vara fysiskt.
Alltså, Anna är jättefin. Jag älskar henne.
Men hon gillar när det är kärleksfullt, lugnt, varsamt. Så...
Ibland vill jag... köra hårt.
Ja, ja!
Jag är bättre på att göra det än att beskriva det.
Inte fan vet jag! Jag...
Jag improviserar.
Du, då?
Jag tror att vi får börja med att klä av oss.
Jag är gift.
Jag har avgivit ett löfte.
Jag ska berätta en hemlighet.
Det finns bara två sorters gifta män: de man vet är otrogna, och...
...de som är bättre på att dölja det.
Alla män jag känner i fasta förhållanden har varit otrogna vid nåt tillfälle.
- Jaså? - Det är biologiskt. Män gillar sex.
De kan vara ihop med en kvinna, men...
...bara om de då och då får uppfylla sin funktion.
- Jag har inte dåligt samvete. - Kvinnor, då?
Jag tror att kvinnor nog också gillar sex.
Poängen är att det... är väldigt vanligt.
Du får bestämma.
Jag måste till jobbet.
- Redan? - Jag måste hem först.
Jag tänkte att vi kunde ta en omgång till.
- När ska vi berätta för Anna? - Visst. Eller Simon, för den delen.
- Vänta, vad sägs om att låta bli? - Jag menar allvar. Hon är min vän.
Jag vet.
Hon kommer att bli jätteledsen.
Och ännu ledsnare om hon får veta att vi försökte dölja det.
- Vad håller du på med? - Förordar ärlighet.
Nej, du spelar ett spel, och jag begriper det inte, så...
- Det gör mig nervös. - Jag ogillar falskhet.
Om du berättar för Anna kan jag berätta för Simon.
Gör det. Eller så berättar jag för honom själv.
Vad är du ute efter?
Jaha. Var det som hände i går kväll en plan för att utpressa mig?
I omvänd ordning: nej.
Det som hände i går kväll var...
...för att jag gillar dig och ville ha kul.
Jag njöt av sexet och sällskapet.
Det var fantastiskt i går kväll, allt jag hade hoppats på.
Men vad är jag ute efter nu?
Tja, om du ber mig ljuga...
- ...så vill jag ha nåt i gengäld. - Vad då?
Simons bokföring. Privat och för firman. Kopior av allt från de senaste tre åren.
Alla detaljer, inte bara det officiella.
Nån ska se över det, så försök inte dölja nåt.
- Det kräver en massa arbete! - Jag vill ha papperen i eftermiddag.
- Det är omöjligt att sammanställa allt... - Hur länge har ni varit gifta?
I femton år? Jag har ofta sett dig och Anna tillsammans.
Du tar hand om henne, ni åker på semester. Du älskar henne på riktigt.
- Hon är det som verkligen betyder nåt. - Ja.
Det vi nyss gjorde är bara en bonus.
Varför... Varför vill du ha hans bokföring?
För jag tror att det pågår saker med vår ekonomi som jag inte känner till.
Har jag rätt?
- Nu ser jag det. - Vad då?
"Ett vilddjur".
I eftermiddag. På ditt kontor eller hemma?
Hemma. Anna är ute då.
Helt ärligt, det var jättebra.
Mamma...
Blev det en sen kväll?
- Du ser inte ut att må bra. - Ingen fara, jag behöver bara duscha.
- Vad är klockan? - Åtta.
- Hade du trevligt? - Ja.
Vad är det?
I går kväll kollade Tom på omdömessajten för läkare i trakten.
Varför läser du den?
För normalt brukar det stå fina saker där, och han är stolt över dig.
- Vad menar du med "normalt"? - De började dyka upp i går kväll.
- Har du läst alla inlägg? - De flesta.
- Allt är bara lögn. - Vi ser till att de tas bort.
- Ibland skriver folk sånt på nätet. - Varför då?
- Nån vill ge sig på mamma. - Vem då?
Vi vet inte.
Jag tar hand om det här.
Jag borde ta en dusch.
- Luke, äntligen! Har du varit hos Helen? - Ja.
Och jag håller med specialisten. Det finns inga läkemedel som hjälper.
Så vi pratade om andra sätt att hjälpa henne orka med allt.
- Jag är inte säker på att det räcker. - Jag vet.
Och hon bad mig hälsa att hon ville träffa dig, i dag om det går.
Okej, tack.
Hektisk morgon!
Jag ger upp.
Ros!
Förlåt, men jag måste få säga att jag inte tycker om allt flirtande.
- Inte på jobbet. - Okej...
- Går det bra? - Javisst.
Tack.
Jag gillar honom inte längre.
I går kväll...
Den dåliga nyheten är att jag fick erkänna att du hade skickat dit mig.
- Varför då? - Han kände på sig det! Så jag sa ja.
Att du hade bett mig åka dit, men bara för att du oroade dig över pengarna.
Han säger att de räcker för att hålla allt i gång, och att det ordnar sig med tiden.
Så det är inga problem?
Han verkade säker på att det löser sig.
Men i så fall, nu när hon är med barn, varför berättar han inte för mig?
Jag har hört att Kate undrar samma sak.
Hur vet du det?
Jag vet att det är konstigt, men utifrån vad han sa älskar han dig fortfarande.
Det är kanske skälet. Och det är fint att vara älskad. Det är det verkligen.
- Han har plundrat allt. - Min vän sa att allt var under kontroll.
Din vän hade fel. Titta: bankkonton, besparingar, Toms universitetsfond.
De pengarna kom från mina föräldrar, när de dog.
- Ny belåning på huset. - Ursäkta?
Det antar jag att du vet. Du...
Du har ju skrivit under.
Nej, det har jag inte.
Okej... Jag är ingen rådgivare, jag sköter bara bokföringen.
Men han borde inte ha fått ta över, han kan knappt räkna och inte sköta företag!
Och som du förstår räckte inte de pengarna.
När han hade säkrat byggnaden hade han inget kvar till själva byggprojektet.
Då dyker en ny investerare upp: White Stone.
Börjar ösa in kontanter, hittills drygt en miljon pund. Då kunde han börja bygga.
- Vilka är White Stone? - Jag vet inte, och Simon berättar inget.
Om det fortsätter så, har din vän rätt.
Han kan bygga klart, sälja lägenheterna, få igen allt och mer därtill. Men...
Om pengarna slutar komma in går han i konkurs inom en vecka.
Mina besparingar, huslånet... Allt.
Borta.
- Om Simon frågar hur du vet det här... - Ja, jag hittar på nåt.
Och om du behöver mer information eller råd...
...så kan vi ju alltid ses igen.
Ursäkta? Neil...
Jag utövar ju utpressning mot dig.
Ja.
Jag gillar faktiskt inte Simon.
Han är en polare och klient men är nedlåtande.
Tror att han vet allt, irriterande.
Jag kan inte sluta tänka på i går kväll.
Vi kan träffas igen, om du vill.
White Stone? Kan du fortsätta försöka ta reda på vilka de är?
Hej! Det är riktigt fint väder ute! Jag har köpt bröd och disktrasor, men...
- Hej, älskling. - Hej! Är du här?
Neil hjälpte mig med bokföringen. Allt är nog klart, så jag ska ge mig av.
- Förlåt, jag har bråttom. - Okej, visst. Hej då! Vi ses senare.
Hej! Allt väl?
Han får inget alls. När skilsmässan inleds kommer allt fram.
Att han har tagit dina pengar, förfalskat din underskrift...
Och projektet går antagligen i stöpet. Vi kommer att förlora allt.
Men jag tjänar tillräckligt, och det han har gjort stärker bara min sak.
Tom och jag klarar oss. Och jag lovar att vi alltid ska ta hand om dig.
Men han, då? Du bryr dig nog inte, och det förstår jag.
Men du tar väl hand om honom?
Du lämnar honom väl inte tomhänt?
Det kommer att bli rättvist.
Jag lovar.
Hej, Anwar. Jag har nog allt nu. Jag vill gå vidare, kan du ringa upp mig?
Hej, vad står på? Är allt bra?
- Jag gjorde det. - Vad då, din kille?
Jävlar, han följde efter mig.
Inte här.
Jag ville bara behålla det om du gjorde slut med henne. Du lovade att göra det!
- Jag vill. - Det räcker inte.
Hur som helst... Det är borta nu.
Det är bättre. Det är min kropp, jag väljer.
- Du vet varför jag inte kunde berätta. - Åk och gör det nu, annars är det slut.
- Det var mitt barn också. - Tänker du åka och berätta för henne?
Nej.
Du har rätt. Du borde inte vänta längre.
Han gick, hon väntade, han kom inte tillbaka.
Tror du att det verkligen är slut?
Hon gjorde det utan hans vetskap. Han såg ut som om han aldrig glömmer det.
Det gör kanske ingen skillnad, men det var han som gjorde slut.
Han sa åt henne att inte vänta längre.
Det förändrar ingenting.
Är allt bra?
Skapligt.
Det är jobbigt just nu, eller hur?
Vi sitter och tittar på ett program, det är kul.
Jag kommer snart.
Hallå?
Ja?
Ja. Jag kommer så fort jag kan.
Jag beklagar. Har polisen pratat med er?
- Nej. - De bad oss bara att vänta.
Hon tog en överdos av sömntabletter. Lämnade ett kort avskedsbrev.
Hon skrev att hon inte stod ut med smärtan, att hon inte orkade längre.
- Varför sa hon inget? - Det gjorde hon.
Vi visste att hon led, men vi kunde inte göra nåt för att hjälpa henne.
- Hur fick hon tag på tabletterna? - Hon hade tydligen sparat dem länge.
Låtsats ta dem, men lagt undan dem.
Såna här saker händer.
- Du gav henne väl aldrig... - Ursäkta?
- De frågade mig om det var möjligt. - Jag skulle aldrig...
Åh, Simon.
- Vad har hänt? - Kom och sätt dig.
Du vet ju att farmor var väldigt sjuk, hon hade ont hela tiden.
- Ja. - I natt gick hon tyvärr bort. Hon...
Hon dog i sömnen.
- Är hon... - Det var fridfullt. Hon har inte ont nu.
Det är jättesorgligt, jag är så ledsen.
Såja, Tom.
Jag tänkte att det kanske hjälper. Vill du prova?
Tycker du att det är fånigt?
Jag ska bara gå och prata med pappa.
När mina föräldrar dog fick jag en bok där jag kunde skriva vad jag kände.
Fånigt.
Inte alls.
Förlåt.
Hej, Anwar. Ja.
Nej.
Jag har ändrat mig.
Det är bra mellan oss.
Vi ska försöka igen.
NÄSTA GÅNG
- Hur kan du ta honom tillbaka? - Vi har ett barn ihop.
Ett liv. Vi har haft det i fjorton år, så jag vill försöka behålla det.
Tror du på allvar att han aldrig tänker träffa henne igen?
Tror du att jag ljuger?